Десет дни след първите признаци за напрежение в ДПС и точно в навечерието на връчването на втория проучвателен мандат за съставяне на правителство, почетният лидер Ахмед Доган се произнесе с искане за оставките на съпредседателя Делян Пеевски и още четирима негови заместници. Той от своя страна заплаши, че никога няма да се откаже от новото начало.
Какво сложи началото на конфликта в ДПС.
![Какво сложи началото на конфликта в ДПС](https://img.dnevnik.bg/shimg/zx860y484_4649840.jpg?v=1720673177)
Истинските причини за разнобоя между почтения лидер на ДПС Ахмед Доган и съпредседателя Делян Пеевски може никога да не станат известни – публично той се обяснява с едноличното управление на партията от страна на Пеевски и неспазването на устава. В писмото си до Доган обаче Пеевски отбелязва, че и „двамата знаем каква е истината“, с което намеква, че изтъкнатите от Доган аргументи за оставката му не са истинските.
Публично обаче напрежение в партията се появи с доброволното или принудително отстраняване на депутати от парламентарната група на ДПС, довело до недоволство сред местни организации и структури и призиви за намеса от страна на Доган. Първата ексалация настъпи в деня на гласуването на кабинета „Желязков“. Часове преди депутатите да се съберат на заседание депутатът от ДПС Рамадан Аталай (сега независим, бел.авт) обяви, че предава съобщение от Доган и то е разпореждане ДПС да не подкрепя правителство с първия мандат.
Той допълни, че Пеевски се разпорежда с ДПС като лична фирма и отстранява хора от нея, които са близки до Доган. По думите му чистката в партията става без знанието на почетния председател, а той от своя страна бил разтревожен заради едноличното управление на Пеевски.
Същия ден партията се разцепи в гласуването си, а това доведе до разнобой сред депутатите – 30 застанаха на страната на Пеевски и подкрепиха проектокабинета на ГЕРБ, а други 15 спазиха изричния призив на Доган да не го правят. След този преломен момент част от тези 15 души, впоследствие станали 17, се осмелиха да застанат пред медии и да заявят, че партията се управлява еднолично от Пеевски, докато той от своя страна отвърна на удара с обвинения в деребейство и натиск.
През почивните дни Доган покани своите верни депутати в резиденцията си в парка „Росенец“, но въпреки очакванията не направи това и с Пеевски. Седмица по-рано депутатът покани на среща кметове, заместник – председателите на ДПС и на парламентарната група, депутати и членове на централното оперативно бюро, пред които обяви, че в партията е „време за ново начало“.
Въпреки че почетният лидер Ахмед Доган настоя за оставките на съпредседателя на ДПС Делян Пеевски и неговите заместници Халил Летифов, Станислав Анастасов, Хамид Хамид и Ертен Анисова, както и на кмета на Белица Радослав Ревански, който е член на оперативното бюро, той все пак не доведе до край започнатата от него война и остави решението за изключването на шестимата в ръцете на колективните органи.
Това обаче създава известен парадокс, тъй като според устава на партията предложението за изключване на член се прави от ръководствата на съответните органи като решение се взема след тайно гласуване с обикновено мнозинство от списъчния състав на компетентния орган.
Това означава, че при отказа на Доган лично да се занимае с този въпрос, това трябва да стори или самият Пеевски, или Джевдет Чакъров, който да свика заседание на Централния съвет. На него членовете му могат да вземат решение за изключването както на председателя, така и на заместниците му.
Съставът на Централния съвет наброява около 200 души, като в него по право влизат съпредседателите, лидерите на областните структури, депутатите и евродепутатите, ръководството на младежкото ДПС и др. Пряко се избират 77 членове, предложени от делегатите, и още 35 души, издигнати от председателя (в случая от двамата съпредседатели). Списъкът с членовете му отдавна не може да бъде намерен на партийния сайт, така че е трудно да се прецени какво е тежестта на отделните лагери в него.
Дневник
Последвайте PRESSTV вече и в Telegram